Димитър Бояджиев
Трепет

chitanka.info

Зад прозореца тъмен

зашепнаха листа.

— Ох, своя скръб ли шепнат

ил скърби на нощта?

Ослушвам се, треперям,

че в тъмните тъми

тоз шопот сиротливи

кат болест ме томи…

Ела послушай, мило

езика съкровен

на тая скръб невнятна,

тъй близка и на мен…

О, дай ръчица малка

и сила ти ми дай,

таз скръб, тъй сродна мене,

сърце да не узнай.

Ти виждаш: цял треперям,

във мрака грозен взрен,

де скръб листата шепнат,

тъй близка и на мен…

Ах, как плачевно шепнат…

На твойта мила гръд

главата си ще сложа:

не ще ме тъй смутят.

Но вън в тъмата страшна

шептят си все листа.

Ох, своя скръб ли шепнат,

ил скърби на нощта?…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.